Sběratelův sen, aneb jak si koupit egyptský sarkofág
12. srpna 2024
Text Machková Magda | Foto Christie´s, Sotheby´s, Di Donna Galleries | Datum 22.07.2024
Ještě v devadesátých letech minulého století jméno Hammershøi téměř nikdo mimo Dánsko neznal. Natož aby se o něj výrazněji zajímal světový trh s uměním. O třicet let později se jeho obrazy prodávají za milionové částky (v dolarech) a o příhozy se přetahují movití sběratelé s významnými muzei a galeriemi. Loňský dražební rekord přes 9,1 milionu dolarů a letošní výstavní i prodejní úspěchy naznačují, že z dánského malíře ticha, jak je často titulován, může být nová umělecká superstar.
S nabídkou děl kodaňského rodáka Vilhelma Hammershøie (1864-1916) zacházejí světoví dražebníci celkem volně a pragmaticky. Tu jeho obrazy vřazují k přehlídkám evropského 19. století, jindy zastupuje již protomodernu a na aukcích se objevuje ve společnosti kubistů a meziválečných avantgard.
Takové rozpětí totiž umožňuje periodizace jeho jinak stylově konzistentní tvorby, orientačně od roku 1885, kdy zakončil výtvarná studia na Dánské královské Akademii, až po samý závěr života v únoru 1916. Profesní zkušenosti nabíral jak cestami do Paříže, Holandska či Belgie, tak poznáváním nových trendů v malířství. Konkrétně sympatizoval s výrazovými prostředky amerického uměleckého inovátora Jamese McNeilla Whistlera, usazeného od 60. let v Londýně. Za svou přibližně třicetiletou kariéru vytvořil Hammershøi na čtyři stovky děl, především obrazů, a soustředil se na dva malířské žánry: krajinu, která se však dle jeho vlastních slov špatně prodávala, a domácí interiéry.
Jejich charakteristickou podobou a světle chladnou barevností se naopak zásadně proslavil již za svého života. Také v nově vzedmuté vlně zájmu posledních pěti sezón hrají intimní pohledy do pokojů jeho vlastního bytu na Strandgade 30 a Bredgade 25 prim. Prostorově vytříbené kompozice s reálnými i tušenými průhledy v rozptýleném světle někdy obydloval solitérní ženskou postavou, svou ženou Idou Ilsted. Hammershøi si ze všech koutů svého domova udělal ateliér, takže obrazy působí autenticky, citlivě, neinscenovaně. I díky minimu mobiliáře a dobových dekorací se do atmosféry malby dokážou vcítit i současní, vizuálně zahlcení diváci, adaptující autorovu specifickou estetiku na celý dánský interiérový design a bytové doplňky. Důkazem toho jsou například instagramové účty typu #hammershoi nebo tematické procházky Kodaní s podtitulem Hammershøiův efekt.
Milionových prodejů (v dolarech či eurech) má malíř na kontě téměř dvacítku a momentálně nejdražší obchody se uskutečnily v posledních sedmi letech. Sběratelská poptávka se konsolidovala relativně pomalu, nejčastěji v sezónách po objevných výstavních projektech. Reputačně i cenově důležitým aspektem byly cílené aukční akvizice Hammershøiových děl ze strany amerických muzejních institucí první třídy, například newyorského MET, losangelského Getty nebo Art Institute of Chicago.
Právě poslední uvedený kupec figuroval v případě autorova rok starého absolutního rekordu. V květnu 2023 padla na prestižní dražbě u zámořských Sotheby's dosud nevídaná částka přes 9,1 milionu dolarů za středně velké plátno Hudební salon na Strandgade 30 (Interior. The Music Room, Strandgade 30). Katalogový odhad mířil maximálně k 5 milionům dolarů (bez poplatků), což byla obvyklá cena za Hammershøiovy vrcholné práce. Tato položka však disponovala dvěma nadstavbovými hodnotami, které možná napomohly k nárůstu o dalších více než 2,5 milionu dolarů. Obraz Hudební salon totiž téměř třičtvrtě století visel na téže zdi, již výjev zachycuje.
Prarodiče posledních majitelů byt na Strandgade 30 v 50. letech koupili a plátno, vydražené na kodaňské aukci v roce 1944, tam instalovali. O druhém motivačním aspektu se spekulovalo s ohledem na námět scény, nepochybně variující slavné Vermeerovy pohledy na muzicírující dámy a pány kolem poloviny 17. století. Sám Hammershøi staromistrovské obrazy interiérů obdivoval, byť vynechával jejich dobově moralistní poselství. S trochou nadsázky bylo možné zauvažovat, zda si potenciální kupci nechtěli Hudebním salonem z roku 1907 nahradit absolutně nedostupné chef-d'œuvry z Vermeerovy paralelně probíhající bombastické výstavy v Rijksmuseu (únor-červen 2023).
Momentální pozici TOP dvojky v kladívkových sumách drží o něco menší Interiér s pianistkou, Strandgade 30 (Interior with woman at piano, Strandgade 30), z roku 1901. Nadčasový a zároveň domácky autentický mobiliář doplňuje zády sedící autorova manželka Ida, která spíše než narativní prvek (kdo je to, proč hraje, jak vypadá) zastupuje vertikální linii v Hammershøiovu geometricky pečlivě vystavěném plánu. Pod názvem Interiér s dívkou u klavíru (Interior with a Girl at the Clavier) prošel obraz londýnskou aukcí již v roce 1989, a to za velmi slibných 242 tisíc liber (Sotheby's, bez provize). O čtyři roky později, u téhož dražebníka, ale tentokrát v New Yorku, měl ambice obdobné. Pořadatelé počítali s prodejem pianistky kolem 150 až 200 tisíc dolarů. Výsledných 90 tisíc dolarů (vše bez provize) znamenalo citelný propad a nad Hammershøiem asi leckterý galerista zlomil hůl. Uběhlo dalších čtyřiadvacet let a kolem dánského mistra začalo být opět rušno. Listopad 2017 se nacházel v optimističtějším módu a dražebníci, newyorští Sotheby's, se nezdráhali vyhlížet prodej až kolem tří milionů dolarů (bez provize). Vždyť na sedmiciferné částky pro Hammershøie si publikum již zvyklo, do té doby padly přibližně osmkrát. Kladívko nakonec odkleplo sumu 5,3 milionu, což po započtení poplatků činilo přes 6,2 milionu dolarů.
S jen o sto tisíc dolarů nižší cenou odešla z předloňské květnové aukce u amerických Christie's další malířova sonda do jeho a Idina vlastního domova na nábřeží. Prostorný byt v historické zástavbě staré kodaňské čtvrti Christianshavn měl okna do různých stran, takže stačilo jen zachytit rozptýlené skandinávské světlo, dopadající na okolo rozmístěné předměty denní potřeby, a typický Hammershøi byl na světě. Experti dokonce zrekonstruovali dispozici autorova obydlí a určili, že obraz Obývací pokoj (Interiér s oválným zrcadlem - Stue (Interior with an Oval Mirror) odpovídá prostřednímu z trojice parádních salonků, orientovaných na ulici. Katalogový odhad se držel poměrně při zemi, kolem dvou milionů dolarů (bez provize). V příhozovém maratonu vytrvali sběratelé a sběratelky nakonec až na více než dvojnásobek. Nejodhodlanějšího kupce stál Obývací pokoj přesně 5,2 milionu dolarů a další 1,1 milionu musel doplatit za provize.
Zajímavé obchody se samozřejmě uzavírají i napřímo, jak ukázal případ středně velkého plátna Interiér se stojící ženou, ze závěrečného období umělcovy kariéry. Zástupci americké společnosti Di Donna Galleries se zúčastnili ojedinělé on-line verze renomovaného veletrhu Tefaf, který se musel přizpůsobit globálním restrikcím kvůli koronavirové pandemii. V termínu 1. až 4. listopadu 2020 představili publiku u monitorů méně známou kompozici, naceněnou o patnáct let dříve na téměř 389 tisíc liber (Sotheby’s London). Tehdejšímu vlastníkovi se investice do Interiéru se stojící ženou mnohonásobně vyplatila, neboť hned v prvních hodinách po zveřejnění prezentace se obraz prodal za pět milionů dolarů.
Obdivovatelé tvorby Vilhelma Hammershøie měli v prvním pololetí roku 2024 opravdu napilno.
V březnu se měli možnost utkat o méně obvyklou scenérii lesnaté krajiny kolem jezera Farum, u města Ryet, kam se malíř vypravil na léto roku 1895. O rok mladší olejové definitivě předcházela kresebná studie, z níž si autor přenesl několik jednoduchých tahů, aby mohl geniálně vybudovat iluzi prostoru a krajinných plánů. Téměř kaligrafické tahy v omezené barevnosti mohly připomínat japonskou tušovou techniku, blízkou Hammershøiovu osobitému klidu a vyrovnanosti, vtělenému do malířského plátna. U londýnských Christie's se obraz s ryze kodaňskou proveniencí a dánským názvem Landskab. Sommer. "Ryet" (Letní krajina v Ryetu) nabízel za předpokládaných pět až osm set tisíc liber. Zájemci o koupi je však navýšili až téměř na trojnásobek, na kladívkových 1,9 milionu liber. S provizí se krajina vyhoupla bohatě přes 2,3 milionu liber a zařadila se na deváté místo v žebříčku autorových největších úspěchů.
Kdo si nevybral před čtyřmi měsíci u Christie's, mohl zkusit štěstí na prodejní výstavě u newyorské aukční síně Phillips, která na přelomu dubna a května uspořádala prodejní výstavu Hammershøiových prací v ideovém souladu s výběrem amerického minimalismu. Většina malířových položek měla kořeny ve sbírce amerického diplomata Johna L. Loeba, jenž působil v letech 1981 až 1983 jako velvyslanec v Dánsku.
Třešničkou na dortu letošní pro Hammershøie angažované sezóny je právě skončená expozice v novém výstavním prostoru patrně nejtrendovější galerie současného umění vůbec, švýcarského původně rodinného podniku Hauser & Wirth. Do Basileje pořadatelé shromáždili téměř dvě desítky méně známých malířových děl, především ze soukromých sbírek. Pod osvědčeným názvem Vilhelm Hammershøi. Silence bylo možné je shlédnout do 13. července a v mezičase lze tipovat, z kterých vystavených obrazů se výhledově stanou dražební položky na některé z nadcházejících aukcí.
Sir John Soane’s Museum v Londýně
Dům sběratele a architekta Johna Soanea (1753 – 1837) fascinuje návštěvníky už téměř dvě století. Již za svého života jej ustanovil museem, kde je vstupné od počátku zdarma.
12. srpna 2024Zajímavé aukční výsledky a celonárodní sbírka pro Louvre
Čtyři z pěti autorových nejdražších prodejů nejsou starší tří let a již dvakrát byla přiklepnuta částka přes 20 milionů eur. Takovými čísly se může pyšnit aukční curriculum malíře Jeana-Baptista Siméona Chardina, nejdražšího ve Francii nabízeného sta...
18. července 2024Christie's Londýn 2. – 10. 7. 2024 , Sotheby 's Londýn 26. 6. – 5. 7. 2024
Začátek července se v britské metropoli ponese ve znamení starých mistrů. Velká jména dějin umění i lokálnější autoři se představí u obou nejslavnějších aukčních domů světa téměř paralelně. Těžiště nabídky tvoří exkluzivní malby z prestižních soukrom...
1. července 202412. srpna 2024
18. července 2024
1. července 2024
6. září 2024
26. srpna 2024
22. srpna 2024
6. září 2024
26. srpna 2024
19. srpna 2024